S-A ÎNTÂMPLAT ÎNTR-O NOAPTE
Traducerea și Adaptarea: RRZXXX
Greva foamei? De când durează?
Nu a mâncat nimic nici astăzi, nici ieri.
- Îi trimiteți mâncare în mod regulat? - Da, domnule.
De ce nu i-o băgați pe gât?
Nu-i așa de simplu, d-le Andrews.
Voi vorbi cu ea personal. Trimite-i niște mâncare.
Da, domnule.
Nu voi mânca nimic până nu îmi vei da drumul de pe acest iaht.
Haide, Ellie, Știi că voi face cum vreau eu.
Nu și de data asta! Sunt deja măritată cu el.
Nu vei trăi niciodată sub același acoperiș cu el.
Voi avea eu grijă.
Să-ți intre în cap, King Westley și cu mine suntem căsătoriți!
În mod definitiv, căsătoriți legal! S-a terminat.
Iar tu nu poți face nimic.
Am 21 de ani și el la fel.
Ai vrea să afli că în timp ce ai fost pe vapor
am făcut demersuri ca mariajul vostru să fie anulat?
Anulat. N-o să stăm cu mâinile în sân, nici eu, nici King.
N-am nicio îndoială.
A, de-ale gurii! Intră.
Credeam că ți-am spus să nu aduci mâncare aici.
Așteaptă un pic. Nu e pentru tine.
Pune-o chiar aici.
Ești isteț, ce să zic! Ce subtil...
Strategia, dragul meu.
Strategia a fost cea care a trimis gorilele ălea să mă ia cu forța
de la primărie?
Ideea ta despre strategie e să folosești o țeavă de plumb.
Am câștigat multe controverse așa.
În afară de faptul că îți este antipatic, n-ai ce să-i reproșezi.
- E un măscărici, Ellie. - E unul din cei mai buni piloți din țară.
Nu e potrivit. L-ai luat de bărbat ca să-mi faci în ciudă.
Întotdeauna îmi spui ce să nu fac.
Pentru că ai fost întotdeauna o idioată încăpățânată.
Mă trag dintr-o lungă spiță de idioți încăpățânați.
Nu țipa în halul ăsta. S-ar putea să-ți vină pofta de mâncare.
Țip dacă am chef! Urlu dacă vreau!
Bine, urlă.
Lasă-mă să plec sau voi sparge toată mobila de aici!
Hei, hei.
Ia o bucată de friptură suculentă. Nu trebuie să o mănânci.
Doar miroase-o. E o poezie.
Coborâți bărcile! Prindeți-o!
Haideți!
A scăpat, domnule.
Bineînțeles, e prea deșteaptă pentru voi.
Trimite un mesaj către agenția de detectivi Lovington.
"Fiica a fugit din nou.
"Păziți toate drumurile, aeroporturile și gările din Miami. "
Toată lumea la bord! Palm Beach, Savannah, Jacksonville...
New York, Philadelphia.
Pierdem timpul. O vezi pe Ellie Andrews să meargă cu autobuzul?
I-am zis deja bătrânului că e o păcăleală.
Un bilet pentru New York.
- Poftiți biletul. - Mulțumesc foarte mult.
Mulțumesc.
Hei, ce se petrece aici? Aș vrea să dau un telefon.
Pleacă. E ceva nemaivăzut.
Ce?
Este un om care mușcă un câine acolo.
La naiba, băiete.
Nu mai suport.
În ochiul porcului, ai fi în stare.
Ascultă față de maimuță, mă concediezi pe mine,
concediezi cel mai bun vânător de știri...
pe care foaia ta de scandal jegoasă l-a avut vreodată.
N-ai recunoaște o poveste pentru ziar nici dacă te-ar lovi în pantaloni.
Am toate copiile tale. De ce nu mi-ai spus că le vei scrie în grecește?
Aș fi deschis o nouă rubrică.
Era stil liber, pămpălăule.
Ce e liber la el? A costat o grămadă de bani.
Și nu ne va mai costa nimic în plus!
Gordon...
Știi că a sunat cu taxă inversă? -Ce??
Când te întorci la New York, stai departe de acest birou.
Ești concediat. Nu mai lucrezi aici și nu vei mai lucra niciodată.
Ce a spus?
Aha, deci schimbi tonul?
Vii cam târziu cu scuzele.
Nu m-aș întoarce să lucrez la tine nici dacă m-ai ruga în patru labe!
Sper să fie o lecție pentru tine.
Nu-i așa că i-am zis-o?
- N-avem nevoie de cei ca el. - I-ai zis-o, Pete.
Cred că acum știe ce părere am despre treaba asta.
Pun pariu că știe.
E gata carul meu de luptă?
Carul de luptă vă așteaptă, mărite rege.
- Arată-ne calea, sire. - Faceți loc regelui.
Faceți loc regelui.
Trăiască regele.
Philadelphia, toată lumea la bord!
Păzea Marty, regele s-a întors.
Pune-le în spate. E carul tău de adio.
Adio și vânt prielnic!
Două mii de mile e cale lungă.
Fă-te comod cu o pernă.
O pernă, domnule?
Șofer! Dacă ai fi destul de drăguț să muți acele ziare, aș avea și eu un loc.
Hei, stai puțin!
Ce tot faci aici?
Ziarele. De ce le arunci afară?
Ziarele? E o poveste lungă, prietene.
Nu mi-a plăcut niciodată ideea de a sta pe ziare.
Am stat odată și toate titlurile mi s-au imprimat pe pantalonii albi.
Chiar s-a întâmplat. Nimeni nu a cumpărat ziarul în ziua aia.
M-au urmărit prin tot orașul citind știrile de pe pantalonii mei.
Ești isteț, care va să zică...
Ai merita o șosetă peste nas (joc de cuvinte = bătaie zdravănă).
Ascultă partenere, poate nu-ți place nasul meu, dar mie îmi place.
Mereu îl port la vedere, deci...
...dacă vrea cineva să pună o șosetă pe el, n-are decât.
Zău?
E un răspuns genial. De ce nu mi-a venit mie?
Conversația noastră s-ar fi putut termina de mult.
Zău?
Dacă o ții tot așa, nu vom ajunge nicăieri.
Zău?
Mă dau bătut. Zău!
Scuzați-mă, doamnă. Dar locul pe care stați este al meu.
Mă scuzați?
Ascultă, am dus o luptă zdravănă pentru acel loc.
N-am chef să mă lupt și cu tine. Valea!
Șofer, locurile acestea sunt rezervate?
- Nu. Primul venit, primul servit. - Mulțumesc.
Două persoane pot sta lejer pe aceste locuri, nu-i așa?
Poate da, poate nu.
Mulțumesc.
Mișcă.
Acesta este un "poate că da."
Dacă m-ai ruga frumos, aș putea să-ți pun geanta sus.
Data viitoare când cazi, adu-i și pe ai tăi cu tine.
Haideți! Veniți cu toții!
Hot dogs!
Stație, 15 minute. Vom sta aici 15 minute.
Cafea roșie fierbinte!
Chiar acolo.
Cafea roșie fierbinte! Hot dogs!
Nu te poți bucura de călătorie pe burta goală!
A scăpat.
M-am trezit în mijlocul unui tufiș și nici urmă de nemernic.
Nu știu despre ce tot vorbești acolo, tinere.
Dacă stau bine să mă gândesc, nici nu mă interesează.
Poate vei fi interesată să știi că bagajul tău a dispărut.
Dumnezeule! A dispărut!
Știam eu că te vei prinde până la urmă.
- Ce voi face acum? - Nu-mi spune că aveai biletul acolo.
Nu, l-am luat. Însă nu și banii.
N-am la mine decât 4 dolari.
Poți să dai un fir acasă pentru bani, când ajungem în Jacksonville.
Nu, nu pot.
- Da, cred că așa voi face. - Îi voi spune șoferului despre bagajul tău.
Mulțumesc, aș prefera să nu o faci.
Nu fi proastă. Ți-ai pierdut bagajul. Compania ar trebui să plătească pentru asta.
- Cum te cheamă? - Nu vreau să fie reclamat!
Este o prostie. Compania va avea grijă de asta.
Nu înțelegi engleza? Vrei să nu te mai bagi în treburile mele?
Vreau să fiu lăsată în pace.
Ce copil nerecunoscător.
La bord!
Toată lumea la bord!
Jacksonville, 30 minute pentru micul dejun.
Doar 30 minute pentru micul dejun.
Doar 30 minute. Asta e tot. Nimic mai mult.
Citiți toată povestea!
Îmi pare rău.
Aiurea, nu-i așa?
Dar ce, a plecat toată lumea!
Mulțumesc frumos.
- Suntem în Jacksonville, nu-i așa? - Da.
A fost o prostie din partea mea.
De ce nu m-ai dat la o parte?
Nu am putut să te trezesc. Arătai așa de bine adormită.
Ce spui despre un mic dejun?
Nu, mulțumesc. Nu, mă duc la hotelul Windsor.
Windsor? Nu vei ajunge la timp. Plecăm în jumătate de oră.
Nu, mă vor aștepta.
Voi întârzia câteva minute, șofer. Să mă așteptați.
Zău?
Da.
Unde este autobuzul pentru New York?
A plecat acum 20 de minute.
Dar e ridicol. Eram în acel autobuz. Le-am spus să mă aștepte.
Îmi pare rău domnișoară, dar a plecat.
Bună dimineața. Îți aduci aminte de mine? Sunt tipul pe care ai dormit ieri noapte.
Cred că ți-am mulțumit deja pentru asta.
La ce oră e următorul autobuz?
8:00, deseară.
8:00? Adică peste 12 ore.
Îmi pare rău, domnișoară.
Ce s-a întâmplat? N-au vrut să te aștepte, răii?
De ce te bucuri așa? Și tu l-ai pierdut.
Da, l-am pierdut și eu.
Nu-mi spune că ai făcut-o pentru mine.
Sper că nu-ți închipui că tot ce s-a întâmplat azi-noapte...
Tinere, nu trebuie să-ți faci griji în privința mea.
Pot să-mi port singură de grijă.
Ești destul de zăpăcită. Uite-ți biletul.
Biletul meu?
L-am găsit pe locul tău.
Mulțumesc. Probabil mi-a căzut din poșetă.
Nu vei scăpa așa ușor, domnișoară Andrews.
- Despre ce vorbești? - Spun că nu vei reuși să scapi.
Tatăl tău te va opri înainte să ajungi la jumătatea drumului către New York.
Probabil mă confuzi cu altcineva.
Termină cu gluma. Este în prima pagină a tuturor ziarelor.
ELLEN ANDREWS FUGE DE TAICĂ-SĂU
Întotdeauna am fost curios să aflu...
ce fel de fată s-ar mărita cu un aviator ca King Westley.
Ascultă-mi sfatul. Ia următorul autobuz spre Miami. Tipul e un măscărici.
Nu ți-am cerut sfatul.
Într-adevăr. Nu mi l-ai cerut.
Nu îl vei anunța pe tatăl meu, nu-i așa?
Pentru ce aș face-o?
Probabil pentru a scoate niște bani de la el.
Nu m-am gândit la asta.
Dacă promiți să nu o faci, te voi plăti la fel de mult ca și tatăl meu.
Nu vei câștiga mare lucru spunându-i unde sunt.
Pot să te recompensez.
Trebuie să ajung la New York fără să fiu oprită.
Este foarte important pentru mine.
Te-aș plăti acum, doar că...
tot ce aveam când am sărit de pe iaht a fost un ceas de mână.
A trebuit să-l amanetez pentru a-mi cumpăra haine.
Îți dau adresa mea. Poți să mă contactezi în New York.
Nu e nevoie.
Te-am citit de la început.
Ești doar o pramatie răsfățată a unui bogătan.
Nu primești nimic decât cu bani.
Ești în rahat și tu te gândești doar la banii tăi. Nu dau greș niciodată, nu-i așa?
Ai auzit vreodată cuvântul "umilință"?
Nu, nu o vei face.
Nu ți s-a întâmplat niciodată să spui...
"Vă rog, domnule, sunt în necaz. Vreți să mă ajutați? "
Ai cădea din carul tău triumfal.
Îți voi spune ceva ca să te liniștești.
Nu trebuie să-ți faci griji din cauza mea.
Nu mă interesează banii tăi sau problemele tale.
Tu, King Westley, tatăl tău. Sunteți toți la fel de țicniți pentru mine.
Trimiteți telegrame de aici?
Sunt bine, mulțumesc. Tu ce mai faci?
"Către Joe Gordon, pentru New York Mail, New York."
"Ce mai râd. Potul cel mare al anului tocmai mi-a căzut în brațe."
"Știu unde se află Ellen Andrews." Serios, chiar știi?
Haide. Trimite telegrama.
"Cum ți-ar place să ai povestea? Hârdău mare de... "
Terci.
" Hârdău de terci. Acum încearcă să pui mâna pe ea."
"Ceea ce am spus, că nu voi mai scrie un rând pentru tine, mai este încă valabil."
"Arzi? Peter Warne. "
Face 2,60 dolari.
- Trimite cu plata la destinație. - La destinație?
Da.
Autobuz pleacă spre Savannah, Charleston, Columbia, Greensboro, Richmond...
Washington, Baltimore, Philadelphia, New York...
Bună, surioară. Singurică? Numele meu este Shapeley.
Am putea să ne cunoaștem, drumul e cam lung.
E destul de obositor. În special pentru cineva ca tine.
Arăți a avea stil.
Da, cu "S" mare. Eu sunt tipul care recunoaște stilul imediat ce-l vede.
Crede tu pe mine. Întreabă pe oricare dintre băieți. Îți vor spune.
Shapeley știe cum să le agațe.
Shapeley este numele și așa îmi plac.
N-ai greșit când te-ai așezat lângă mine.
Majoritatea fetelor pe care le întâlnești în autobuz...
nu te dau de gol față de nevasta de acasă.
Trebuie să fii foarte atent cu cine te încurci.
Nu poți fi nici foarte familiar.
Ce-i cu tine, surioară, nu prea spui multe?
Mi se pare că te descurci foarte bine și fără ajutor.
Destul de bine: "Mi se pare că te descurci foarte bine și fără ajutor. "
Bine că mi-ai închis gura asta mare a mea.
Unu-zero pentru tine.
Nimic nu-mi place mai mult decât să cunosc o femeie stilată...
care poate să-ți dea una peste nas.
Cu cât sunt mai reci, cu atât se înfierbântă mai tare.
E dictonul meu.
Da, domnule.
Când încălzești o tipă rece, mamă, cum începe să sfârâie.
Ești exact genul meu.
Crede-mă, surioară, mi se aprind călcâiele.
"Shapeley, fustangiul", mi se spune.
Cu accentul pe " fustangiu". Crede-mă tu pe mine.
Crede-mă tu pe mine, mă plictisești de moarte.
Se pare că acum ai doi-zero.
Hei, tu.
- E un loc acolo pentru tine. - Ce vrei să spui?
Mi-ar plăcea să stau lângă soția mea, dacă nu te superi.
- Soția ta? - Da.
Haide.
Da. Bineînțeles, scuze. Știți, eu tocmai...
Tocmai încercam să fac lucrurile mai plăcute.
Scuzați-mă, eu...
A fost fără intenție, Doc.
- Fără supărare, Doc. - Nu.
Dacă promiți să nu-mi rupi gâtul, aș vrea să-ți mulțumesc.
Las-o baltă. N-am făcut-o pentru tine. Vocea lui mă calcă pe nervi.
Ce-ai făcut toată ziua?
Am intrat și am ieșit pe ușă, încercând să mă feresc de ploaie.
Ai hainele fleașcă.
Poftim.
Ești la fel de neajutorată ca un copil.
Mulțumesc.
Poftim, lume bună. Țigări de foi, țigarete, gumă de mestecat, bomboane, reviste.
Aici, băiete.
- Da, doamnă. - O cutie de ciocolată, te rog.
- Nimic. Nu o vrea. - Dar doamna a spus...
- Bineînțeles. Ce vrei să spui? - Șterge-o! Taie-o!
Dar știi că ai tupeu... Hei, băiete!
1 dolar și 60 de cenți.
Aveai 4 dolari aseară.
Cum vei ajunge la New York în ritmul ăsta?
Nu e treaba ta.
Trebuie să faci economii de acum.
- Stai puțin... - Gura.
- Care e problema, domnule polițist? - Podul a fost luat de ape.
Se pare că nu putem trece până mâine dimineață.
Dacă vrea cineva să doarmă undeva...
găsiți un camping auto acolo.
- Unde? - Acolo. Vedeți luminile alea?
Dyke's Auto Camp.
Mulțumim. Hei, fetițo.
Cu mine vorbești?
Da. Haide, rămânem aici peste noapte.
Hei! Haide, s-a aranjat totul.
Bună seara. Sper ca dumneavoastră și cu soțul să vă odihniți bine.
Haide! Ce ai de gând, să stai afară toată noaptea?
- Deștepți, armenii ăștia. - Da, sunt făcuți pentru așa ceva.
Tocmai am avut neplăcuta senzație că te-am auzit prezentându-te drept soțul meu.
Da. Am uitat să-ți spun. Ne-am înregistrat ca domnul și doamna.
Serios?
Ce trebuie să fac? Să sar de bucurie?
Măcar pe jumătate mă așteptam să-mi mulțumești.
Ego-ul tău este absolut colosal.
Da, nu e rău. Al tău cum e?
Știi, față de tine, prietenul meu Shapeley e un amator.
De unde ți-a venit ideea că voi accepta așa ceva?
Hei, stai puțin. Să lămurim lucrurile chiar acum.
Dacă ți-a trecut cumva prin cap ideea stupidă
că aș fi interesat de tine, las-o baltă.
Ești doar un titlu de ziar pentru mine.
Un titlu de ziar?
Nu ești un ziarist, nu-i așa?
Unu la zero pentru tine.
Ascultă. Vrei să ajungi la King Westley, nu-i așa?
Bine, sunt aici să te ajut. Ceea ce vreau este povestea ta.
În exclusivitate. Zi cu zi. Totul despre lupta ta nebună pentru fericire.
Am nevoie de această poveste. Fie vorba între noi, trebuie să o obțin.
Nu-i așa că e minunat?
E un creier în spatele acelei fețe drăgălașe, nu-i așa?
Ai plănuit totul cum îți convine mai bine. Inclusiv asta.
Asta? Ei bine, asta nu e decât o chestiune simplă de matematică.
Aceste căsuțe costă 2 dolari pe noapte.
Cu părere de rău trebuie să te anunț, soțioară dragă...
că punga familiei nu ne-ar permite să luăm locuri separate.
Mulțumesc foarte mult, domnule. Ai fost foarte amabil.
Eu n-am nimic împotrivă. Du-te afară în furtună.
Dar te voi urma.
Da.
Și dacă faci nazuri, va trebui să te dau pe mâna bătrânului tău. Chiar acum.
Ai pricipit? Ăsta e tot planul meu, gol-goluț.
O poveste simplă pentru oameni simpli.
Poartă-te frumos și voi avea grijă să ajungi la King Westley.
Dacă nu, va trebui să te spun lui tăticu.
Acum, pe care din paturi îl preferi?
Pe acesta? Bine.
Cu asta presupun că se aranjează totul.
Asta?
Îmi place intimitatea când mă odihnesc.
Da, sunt foarte pretențios în privința asta.
Ochii iscoditori mă enervează.
Iată zidurile din Ierihon.
Poate nu la fel de gros ca acela dărâmat de Joshua cu trompeta lui.
Dar mult mai sigur.
Vezi, eu nu am nicio trompetă.
Acum ca să-ți arăt că am inimă bună...
îți voi da cea mai bună pereche de pijamale de-ale mele.
Ai vrea să te duci la izraeliți?
Nu vrei să te duci la izraeliți?
Bine. Poate te interesează să vezi cum se dezbracă un bărbat.
E ceva destul de comic în asta. Materie de studiu pentru psihologie.
Nu sunt doi bărbați care să o facă la fel.
Am cunoscut odată un bărbat care își păstra pălăria pe cap până era complet dezbrăcat.
Era destul de haios să-l vezi.
Peste ani și ani secretul său a ieșit la iveală. Purta o perucă.
Eu am o metodă proprie.
Dacă ai fost atentă, haina a fost prima. Apoi cravata. Apoi cămașa.
Acum, după spusele lui Hoyle, trebuie să urmeze pantalonii.
Însă aici sunt diferit.
Eu îmi dau jos mai întâi pantofii.
Mai întâi dreptul. Apoi stângul.
După asta, fiecare pentru sine.
Mai ești aici, puștoiaco?
Nu fi bleagă.
O noapte de odihnă îți va prinde bine.
Pe lângă asta, nu ai de ce te teme.
Zidurile Ierihonului te vor proteja de lupul mare și rău.
"Cine se teme de lupul mare și rău? Lupul mare și rău..."
"Lupul mare și rău
"Ea se teme de lupul mare și rău... Tra, la, la, la, la"
Te superi dacă te rog să stingi lumina?
Nu, chiar deloc.
Aș vrea să dai jos chestiile alea de pe zidurile Ierihonului.
Iartă-mă.
Apropo, cum te cheamă?
Poftim?
Cine ești?
Cine, eu?
Sunt caprimulgul care plânge noaptea.
Sunt briza dimineții care îți mângâie plăcutu-ți chip.
Ai un nume, nu-i așa?
Da, am un nume. Peter Warne.
Peter Warne.
Nu-mi place.
Nu-ți bate capul prea mult. Mi-l înapoiezi mâine dimineață.
Încântată de cunoștință, d-le Warne.
Plăcerea e de partea mea, d-nă Warne.
- Alt mesaj, domnule. - Ce e? Ce e?
E de la Charleston. "Controlăm toate trenurile.
"De asemenea, am numit 20 de operatori care supraveghează autostrăzile principale.
"Nici o urmă de fiica dvs. până acum. Continuăm să facem tot posibilul.
"Semnat, Agenția de Detectivi Lovington."
La fel ca toți ceilalți.
Da, domnule?
Spuneam că mă grăbesc să ajung la New York.
- De ce ne moșmondim așa? - Am priceput pe deplin, domnule.
- În regulă, bagă mare! - Da, domnule.
Sper că e bine, domnule.
Bine? Bineînțeles că e bine. Ce să i se întâmple?
- Nimic, domnule. - Atunci ține-ți gura.
Bună!...
Hei, domnule.
Bună.
Ce se întâmplă, nu ești în picioare?
- Cât e ceasul? - 8:00. Ține.
O periuță de dinți. Mulțumesc.
Rochia mea, ai dus-o la călcat.
Haide odată. Micul dejun va fi gata imediat.
Dragul de tine. Unde ai dus-o la călcat?
Ia ascultă: număr până la 10. Dacă nu te dai jos din pat până atunci...
te trag de acolo cu mâinile mele.
- Unu, doi, trei, patru, cinci... - Ai fi în stare s-o faci!
M-am dat jos! M-am dat jos!
Dușurile sunt în spatele celei de-a doua căsuțe.
Afară?
Sigur că afară. Toate casele serioase le au afară.
Nu pot ieși afară așa.
- Așa cum? - Așa. Nu am halat.
Uite, ia-l pe al meu.
Mulțumesc.
Grăbește-te.
Nu e vina mea. Ai apucat mâneca.
- Ia și papuceii mei. - Mulțumesc.
Unde spuneai că sunt dușurile?
Ia un prosop.
Mulțumesc.
Ești cam piticuță, nu-i așa?
Unde sunt dușurile?
Îți stă bine cu părul așa. Ar trebui să nu-l piepteni niciodată.
Le găsesc și singură.
Dușurile sunt acolo înăuntru?
Păi doar nu aici, afară.
Mulțumesc.
Nu putem avea puțină intimitate în locul ăsta?
Dacă vrei să faci un duș, trebuie să stai la coadă.
Bună, surioară. Îți amintești de mine, Shapeley?
Îmi pare rău pentru aseară.
N-am știut că ești măritată cu tipul ăla. Ar fi trebuit să-mi spui de la bun început.
Cam mult a durat.
Am întâlnit niște femei foarte interesante la dușuri.
Am pălăvrăgit despre una, despre alta. Știi cum zboară timpul.
Haide. Stai jos.
Mai să fie! Ouă jumări.
Ou. Un ou. O gogoașă, cafea neagră. E rația ta până la prânz.
Ai vreo nemulțumire?
Nu. Nicio nemulțumire.
Aș fi cumpărat și frișcă pentru cafeaua ta, dar trebuia să iau o jumătate de kil.
Nu trebuie să-ți ceri scuze față de mine, d-le Warne.
Nici nu știi cât de mult apreciez tot ce faci.
Ce te face atât de dezgustător de veselă în dimineața asta?
O fi primăvara de vină.
Mă gândeam că "crede tu mă" ți-a mai spus niște anecdote.
Nu, și-a cerut scuze pentru aseară. Nu știa că suntem căsătoriți.
Ți-a arătat cât de mult se poate înșela un bărbat.
- O gogoașă? - Mulțumesc.
Crezi că toată istoria asta e stupidă, nu-i așa?
Adică toată alergătura asta și restul.
Nicidecum. E o poveste strașnică.
Ba da. Crezi că sunt o puștoaică nebună și răsfățată.
Poate chiar sunt. Deși nu văd cum aș putea fi așa.
Oamenii răsfățați sunt obișnuiți să facă doar cum vor ei. Eu dimpotrivă.
Întotdeauna mi s-a spus ce să fac, cum să fac, când și cu cine.
Îți vine să crezi că acum e prima dată când sunt singură cu un bărbat?
Da.
E de mirare că nu m-a apucat groaza.
Te descurci bine.
Mulțumesc.
Am avut asistente, guvernante, bone...
până și bodyguarzi. A fost destulă distracție.
Singura consolare este că nu te-ai simțit niciodată singură.
M-am și distrat din când în când.
A devenit un fel de joc de-a v-ați ascunselea cu detectivii tatălui meu.
Am reușit o dată. Am fost la cumpărături fără bodyguard.
A fost o nebunie. M-am simțit absolut imorală.
Dar nu a durat mult. M-au găsit într-un magazin universal.
Eram așa de nervoasă, încât am fugit afară
și am sărit în prima mașină pe care am văzut-o.
Ghici cine era în ea?
Moș Crăciun?
Ghandi?
Era King Westley.
- Așa l-ai cunoscut? - Da.
Ne-am plimbat toată după-amiaza. Tata era disperat.
Până pe la 6:00 începuse să dragheze toate râurile.
Unde ai învățat să-nmoi, la institutul de fete?
Doar nu vrei să spui că n-ar trebui să-nmoi.
Bineînțeles că n-ar trebui. Nu te pricepi la asta.
Înmuiatul e o artă. Nu-l lăsa prea mult. Înmoi o secundă și-l azvârli în gură.
Dacă-l lași prea mult, devine moale și cade.
E o problemă de sincronizare. Voi scrie o carte despre asta.
Mulțumesc, dle profesor.
E nemaipomenit. 20 milioane dolari și nu știi cum să-nmoi.
Aș schimba oricând locul cu fiica unui instalator.
De unde să știu eu cine sunteți? Nu v-am mai văzut până acum.
N-aveți dreptul să-mi deranjați chiriașii. Nu e nicio fată cu numele ăsta aici.
În plus, de unde știu eu că sunteți detectivi?
Arată-i actele, Mac.
Detectivi.
E mâna lui tata. Peter, ce mă fac?
Aș putea să sar pe geam. N-or să mă vadă.
Schimbă-ți un pic înfățișarea.
Dă-ți părul peste ochi și descheie-te la nasturi.
Da, am primit o scrisoare de la mătușa Bella săptămâna trecută.
Zicea că dacă nu trecem și prin Wilkes-Barre, nu ne va ierta niciodată.
Ce tot vorbești?
Copilul trebuie să se nască luna viitoare. Vor să mergem și noi.
Da, a văzut-o pe sora ta pe stradă alaltăieri. A spus că arăta bine.
Intră.
Sper ca mătușa Bella să aibă un băiat, tu nu?
Bunica zice că va fi fată. N-a prezis greșit de ani de zile.
Te caută cineva, dragule.
Pe cine, pe mine? Mă căutați pe mine?
Cum te cheamă?
- Cu mine vorbești? - Da. Cum te cheamă?
Ia stai așa. Stai de vorbă cu soția mea.
Ce căutați aici? Chiar așa, ce vreți?
- Căutăm pe cineva. - Bine, dar nu dați buzna aici.
Aici nu e grădina publică.
Cred că o să te pocnesc.
- Potolește-te, fiule. - Domnii sunt detectivi.
Poate să vină toată secția de poliție.
N-au drept să dea buzna aici, s-o ia la întrebări pe soția mea.
Nu te enerva așa. Omul a pus o simplă întrebare.
Nu zău? De câte ori ți-am spus să nu te mai bagi când discut cu cineva?
Nu trebuie să-ți pierzi cumpătul!
Nu trebuie să-ți pierzi cumpătul!
Așa spui de fiecare dată când încerc să te protejez. Ca data trecută,
la balul elanilor, când s-a dat la tine matahala aia de suedez.
Nu s-a dat la mine! Ți-am spus de un milion de ori.
Parcă n-am văzut eu Te-a pipăit prin tot ringul de dans.
Ba nu. Erai beat.
Prostii! Ești leit taică-tău.
Ce pretenții să ai de la o fiică de instalator?...
Nu e un gram de creier în toată familia ta.
Peter Warne, ai mers prea departe!
- Mai taci! - Vedeți ce-ați făcut?
Iertați-ne, domnule, dar trebuie să verificăm pe toată lumea.
Căutăm o fată numită Ellen Andrews.
Fiica magnatului ăluia din Wall Street.
Păcat că nu căutați o fiică de instalator.
Încetează cu văicăreala!
V-am spus că sunt un cuplu perfect și drăguț.
N-a fost rău deloc ce-ai făcut...
- Ai ceva cap, nu-i așa? - Nici tu nu stai prea rău.
Am putea alcătui o trupă ambulantă.
Dacă ne-ar merge rău am putea oricând să jucăm în orașele de provincie.
Pe asta o vom numi "Marea Decepție".
Ce spui de "Cenușăreasa" sau de o poveste adevărată de dragoste?
Nu, prea melodramatică.
Îmi plac melodramele.
Încetează cu văicăreala!
Autobuzul pleacă în cinci minute!
- Ce? - Autobuzul vostru pleacă în 5 minute.
Dumnezeule, și noi nici nu ne-am adunat lucrurile.
Începusem să cred că ați uitat drumul spre casă.
Aceasta este ultima întâlnire...
- Da? - O telegramă pentru dumneavoastră.
- Adu-o. - Încă una de la Peter Warne.
Warne? Arunc-o la coș. Așteaptă un pic. Ce spune?
"Sunt gata să dau lovitura. Stop. Devine din ce în ce mai tare. Stop."
"Ceea ce vă doresc și dvs."
- Cu plata la destinație? - Da.
- Dacă mai accepți vreuna, ești concediată. - Da, domnule.
Și e valabil și pentru voi.
Vreau acțiune, Lovington, acțiune.
- Nu putem face imposibilul. - Ce îți cer eu nu e imposibil.
E undeva între aici și Miami. Vreau să o găsiți.
Voi trimite mai mulți oameni pe întreg traseul.
Nu e suficient.
Să intre Clark și Brown.
- Ești sigur că nu e cu King Westley? - Nu este.
A fost urmărit non-stop de la bun început.
N-a primit nici măcar un telefon fără ca noi să știm.
Sunt îngrijorat. La urma urmei, poate a pățit ceva.
Nu cred.
Brown, vreau să aranjezi o transmisiune radio.
În toată țara. Se oferă o recompensă...
de 10.000 $ pentru orice informații despre locul în care se află.
Clark, trimite povestea către toate ziarele.
Nu au o fotografie cu ea.
Trimite-o și pe aceasta. Vreau ca toată povestea să apară peste tot.
Acum vom trece la acțiune!
FIICA BANCHERULUI E ÎNCĂ DISPĂRUTĂ
10.000 $ RECOMPENSĂ
Bravo, foarte bine.
O știți pe aia despre bărbatul care zbura la trapez?
Da.
"Eram fericit cândva, dar acum sunt stingher"
Ca o haină veche zdrențuită și uzată
Părăsit în această lume, plângând și jelind
Trădat de o fetișcană
Această fătucă pe care am iubit-o era atât de frumoasă
Și am încercat tot ce am putut ca să-i plac
Dar n-am reușit să-i plac nici pe sfert
Ca bărbatul de la trapez.
Plutește prin văzduh cu multă ușurință
Îndrăznețul tânăr de la trapez
Se mișcă cu grație, toate fetele îl plac
Și a furat-o și pe draga mea.
Știu eu a doua strofă.
Acum se joacă cu o donșoară ca pisica cu șoarecele
Privirea sa ar dezbrăca orice fată din sală
Deși e mai degrabă un zgârie-brânză totuși oamenii îl îndrăgesc
Acum zâmbește de pe bară la oamenii de jos
iar într-o seară i-a zâmbit și iubitei mele
Ea i-a trimis un sărut
Și a strigat: "Bravo!" Și el șia luat nasul la purtare pe sus...
Plutește prin văzduh cu multă ușurință
Îndrăznețul tânăr de la trapez
Se mișcă cu grație,
toate fetele îl plac. Și a furat-o și pe draga mea.
Te superi dacă spun eu a treia strofă?
Am plâns și m-am smiorcăit, și-am fost morocănos săptămâni întregi
Iar ea a umblat cu ciudații de la circ
Lacrimi ca grindina îmi cădeau pe obraji
vai ș iamar de mine
M-am dus la individul ăsta, ticălosul, și i-am zis:
O să am eu grijă de tine
Și-a dus mâna la nas pufnind cu dispreț
A pufnit înc-o dată și-a zis: "NU"
Plutește prin văzduh cu multă ușurință
Îndrăznețul tânăr de la trapez
Se mișcă cu grație, toate fetele îl plac
Și a furat-o și pe draga mea.
- Fiecare să stea la locul lui. - Mulțumește-i din partea mea, Peter.
E prima poziție confortabilă din noaptea asta.
Plutește prin văzduh cu multă ușurință
Îndrăznețul...
Mamă! Ce ai? Să mă ajute cineva.
A pățit ceva.
E palidă.
Să-i dăm o șansă să-și revină.
Nu-ți fă griji. Va fi în regulă.
N-am mâncat nimic de ieri.
Ce-ați făcut cu banii voștri?
Mama i-a cheltuit pe toți pe bilete. N-am știut că vor costa atât.
Cred că nu trebuia să venim.
Dar mama a spus că o așteaptă o slujbă în New York...
și că dacă nu mergem s-ar putea s-o piardă.
O să-și revină după ce va mânca.
La prima oprire să luați ceva de mâncare. Acum liniștește-te.
N-ar trebui să accept banii. Mama va fi furioasă.
Atunci nu-i spune nimic. Doar nu vrei să i se facă iar rău.
Nu, dar poate aveți nevoie de ei.
Hai.
Am milioane.
- Mulțumesc. - Hai, du-te la locul tău.
Mai bine ai telefona după ajutor.
Du-te tu să dai telefon, dacă vrei. Orașul cel mai apropiat e la 18 km de aici.
Serios?
Hei, amice. Vrei să arunci o privire la ziarul meu?
Tot călătorind așa, poți pierde contactul cu evenimentele din lume.
Uite povestea asta, de exemplu.
Dacă aș vedea muierea asta, știi ce aș face?
Nu. Ce?
Aș face jumi-juma cu tine.
De ce?
Pentru că nu cred că e bine să te lăcomești.
Pasărea care își dă prea tare osteneala ajunge mereu în copaie.
E dictonul meu.
Ce ai de gând?
5.000 sau iau tot.
Hai să nu stăm lângă oamenii ăștia și să vorbim în particular.
Am știut tot timpul că nu e soția ta.
Mare noroc să dau peste tine. Exact omul de care aveam nevoie.
- N-ai făcut nicio greșeală, crede-mă. - Mi-ar folosi un tip deștept ca tine.
- Când vorbești cu bătrânul Shapeley... - Știi să tragi cu arma?
Cu arma. Cu pistolul.
- Ai vreo armă la tine? - Nu.
Nu-i nimic. Am niște mitraliere în valiză. Îți dau și ție una.
S-ar putea să avem probleme în nord să împușcăm niște polițiști, poate.
Dacă te descurci, cei 5000 sunt ca și în geantă. Poate chiar mai mult.
Voi vorbi cu Asasinul, va avea el grijă de tine.
Asasinul?
Da. Matahala. Șeful bandei.
Doar n-ați răpit-o, nu?
Cum altfel, tâmpitule?
Doar nu credeai că ne deranjăm pentru pârlita aia de recompensă?
10.000 dolari? Firimituri.
Ia aminte, ținem muierea aia pentru un milion de dolari.
Hei, habar n-aveam de toată chestia asta. Vezi tu, eu...
Care-i treaba? Faci pe tine de frică?
Sunt om însurat. Am doi copii. Nu-mi pot permite să...
Vorbește încet că altfel
Ce încerci să faci, să spui la toată lumea?
Ascultă, ești implicat în treaba asta și așa rămâi, înțelegi?
Știi prea multe.
Nu voi spune nimic, sicer.
De unde să știu eu? Îmi vine să-ți fac felul.
- De ce aș risca cu tine? - Crede-mă, dle. Nu voi sufla nimic.
Zău?
Cum te cheamă?
Oscar Shapeley.
- Unde locuiești? - Orange, New Jersey.
Ai doi copii, zici?
Da, domnule. Niște copilași. O fetiță blondă.
- Îi iubești, nu? - Da, îi iubesc.
Doar nu ai de gând să...
- Îți ții fleanca, s-a-nțeles? - Sigur.
- Pentru că altminteri... - Îmi țin gura. Serios.
Ai auzit vreodată de Bugs Dooley?
Bugs Dooley? Nu.
Era un tip de treabă, ca și tine. Dar într-o zi a făcut o mare greșeală.
A vorbit un pic cam mult.
- Știi ce a pățit puștiul său? - Nu.
Nu pot să-ți spun, dar când Bugs a auzit ce a pățit, și-a zburat creierii.
Sună îngrozitor.
A căutat-o cu lumânarea. A vobit prea mult. Eu nu vorbesc niciodată.
Nici măcar un cuvânt. Pe cuvânt de onoare.
Nu aș vrea să li se întâmple ceva copiilor mei.
Bine. Să nu uiți.
Acum șterge-o.
Desigur, domnule. Mulțumesc. Întotdeauna am știu că sunteți...
Haide, valea. Și stai departe de autobuzul ăla.
Sigur. Cum spuneți, domnule.
- Nu mă împușcați în spate, nu-i așa? - Dacă nu te cari...
Am plecat.
Ce s-a întâmplat? De ce trebuie să părăsim autobuzul?
Haide. Nu mai pune atâtea întrebări.
Dar de ce?
Sărmanul Shapeley. N-ar fi trebuit să-l sperii în halul ăla.
În ritmul în care fuge, probabil a trecut deja granița a două state.
De ce a trebuit să părăsim autobuzul?
Când Shapeley se va opri din fugă, va începe să gândească, nu-i așa?
Și eu m-am gândit un pic.
Când vom ajunge în primul oraș, ar fi bine să-l suni pe taică-tău.
Care-i problema, te ia cu fiori?
Nu. Mă gândeam la tine. O dietă la sânge s-ar putea să nu-ți priască.
I-ai dat copilului ăluia toți banii?
Eu nu i-am dat nimic. Tu ai fost aia cu inima darnică.
Nu-mi mai rămăsese decât hârtia aia de zece dolari.
Așa că mă gândeam că ar fi mai bine să-i scrii tatălui tău.
Nici vorbă. Am plecat spre New York și acolo voi ajunge...
chiar de-ar fi să rabd de foame tot drumul.
Ok.
Ce putere misterioasă o avea acest Westley asupra voastră, femeile?
Uite, ia astea.
- Ține-le bine. Suie-te pe butuc. - Pe ăsta?
Suie-te odată.
Aș vrea să mai fii și serioasă.
Oh, scuze. Știi, de mulți ani n-am mai mers în cârcă.
Ăsta nu e mers în cârcă.
- Cum să nu fie? - Ești țicnită.
Îmi aduc perfect aminte de tata ducându-mă în cârcă.
- Și te ducea așa, banuiesc - Exact.
Atunci tatăl tău habar nu avea despre dusul în cârcă.
Unchiul meu are patru copii. I-am văzut pe ei duși în cârcă.
Pariez că nimeni din familia ta nu duce bine în cârcă.
N-am cunoscut niciun om bogat care să știe să ducă bine în cârcă.
Ai prejudecăți.
Arată-mi unul care se pricepe să ducă în cârcă și îți arăt un om adevărat.
Ia-l pe Abraham Lincoln de exemplu. Era un purtător în cârcă înnăscut.
Cum să-l compari pe el cu familia asta a ta fandosită?
Tata ducea grozav de bine în cârcă.
Uite, ține puțin asta.
Mulțumesc.
23.976
Cât mai mergem așa? Mă omoară picioarele.
Pare locul ideal.
Doar nu vom dormi aici, nu-i așa?
Nu știu ce vei face tu, dar eu îmi voi da toată silința.
Peter?
Ce?
Mi-e îngrozitor de foame.
E doar în mintea ta.
Nu, nu este.
Sunt înfometată și speriată.
Nu poți fi înfometată și speriată în același timp.
Ei bine, uite că sunt.
Dacă ești speriată, ți se sperie foamea.
Nu și dacă ești mai înfometată decât speriată.
Bine, ai câștigat. Hai s-o lăsăm baltă.
Nu pot s-o las baltă. Tot îmi e foame.
Sfinte Sisoie! De ce m-oi fi încurcat cu tine?
Dacă aveam minte, aș fi fost în New York acum.
Cum rămâne cu povestea ta?
Să duci o femeie măritată înapoi la soțul ei.
Se pare că până la urmă am picat de fraier.
Bine, hai. Patul tău e gata.
O să-mi șifonez complet hainele.
- Atunci dă-le jos. - Ce?
Bine, nu le da. Fă cum vrei, dar taci din gură.
Știi, devii groaznic de antipatic în ultima vreme.
Ori de câte ori deschid gura, mi-o retezi.
Dacă a fi cu mine e așa de dezgustător pentru tine, poți pleca.
Poți pleca oricând crezi tu că e bine.
Nimeni nu te ține aici.
Mă descurc și singură.
Peter?
Peter!
- Ce s-a întâmplat? - M-am speriat așa de tare!
Ce te-a apucat? M-am dus să-ți caut ceva de mâncare.
Știu, dar...
Uite, mănâncă până te saturi.
Nu vreau acum.
- Parcă spuneai că ți-e foame. - Așa e, dar...
Dar ce?
Am fost așa de speriată, încât mi-a speriat foamea.
Oh, la naiba! Scoți omul din minți.
S-ar putea să fie frig mâine dimineață.
Mai bine pune-ți asta.
La ce te gândești?
Printr-o stranie coincidență, mă gândeam la tine.
- Serios? - Da.
Mă întrebam de ce sunt femeile ca tine atât de nechibzuite.
Ce spuneai că ar trebui să facem?
Autostopul.
Ce să zic mi-ai dat un bun exemplu de "stop" până acum
Când apare și partea cu "auto"?
E cam devreme. Nu circulă mașini.
Dacă e totuna pentru tine...
voi sta aici și voi aștepta până circulă.
Ai o scobitoare?
- Care-i problema? - Am fân între dinți.
Nu am nicio scobitoare. Uite, am un briceag.
Nu te mișca.
- Ai grijă. - În regulă. Unde e?
În regulă, acum nu te mișca.
Uite, gata. L-ai luat?
Mulțam.
Trebuia să-l înghiți. Nu vei primi micul dejun, știi?
Nu trebuia să aduci vorba de asta.
- Ce mănânci? - Morcovi.
- Cruzi? - Vrei?
Nu. De ce nu mi-ai adus ceva să pot mânca și eu?
Așa e, am uitat. Ce idee să-i ofer un morcov crud unui Andrews.
Doar nu crezi că mă duc pe strada să cerșesc pentru tine?
Încearcă unul. Îți fac bine morcovii.
Îi detest cruzi.
Aș vrea să nu mai trăncănești atâta. Am ratat o mașină.
Și dacă nu oprește nimeni să ne ia?
Vor opri. Trebuie doar să știi cum să-i iei.
Iar tu ești expert, bănuiesc.
Expert. Voi scrie o carte despre asta. Se va numi "Salutul autostopistului".
Calitățile tale sunt nesfârșite, nu-i așa?
- Crezi că e o nimica toată, nu? - Nu, nu
La drept vorbind, e simplu. Totul e în degetul mare, înțelegi?
Unii oameni o fac așa. Sau așa.
Greșit. Niciodată nu ajung nicăieri.
Sărmanii de ei.
Dar bătrânul deget mare nu dă greș niciodată. Totuși, contează și cum o faci.
Acum ia Nr. 1, de exemplu.
E o mișcare scurtă, așa. Dovedește independență.
Nu-ți pasă dacă opresc sau nu. Ai bani.
- Inteligent. - Nr. 2 e o mișcare mai amplă,
Atașezi un zâmbet ca ăsta.
Asta înseamnă că ești la curent cu ultimele bârfe.
Și ai descoperit toate astea singur?
Asta nu-i nimic. Nr. 3 e trăznet. E figura cu mila.
Știi când ești lefter, mort de foame și vezi totul în negru.
E o mișcare circulară, așa. Trebuie să fii atentă.
E uluitor.
Da, dar nu are niciun efect dacă nu-ți alungești și fața după ea.
Vine o mașină.
Bine. Privește-mă. Voi folosi Nr. 1.
Ține-ți ochii pe deget, dragă, și vezi ce se întâmplă.
Încă sunt cu ochii pe deget
Ceva a mers rău. Voi încerca Nr. 2.
Când ajungi la 100, trezește-mă.
Nu cred că voi mai scrie cartea aia, până la urmă.
Totuși gândește-te la cât te-ai distrat.
Te deranjează dacă încerc?
Tu?
Nu mă face să râd.
Tare deștept mai ești. Toți sunt proști în afară de tine.
Voi opri o mașină fără să-mi folosesc degetul mare.
Ce ai de gând să faci?
Am o metodă proprie.
Nu ai de gând să mă feliciți?
Pentru ce?
Am dovedit odată pentru totdeauna că piciorul e mai bun decât degetul.
De ce nu te-ai despuiat de tot? Ai fi putut opri 40 de mașini.
Îmi voi aminti asta când vom avea avea nevoie de 40 de mașini.
Așadar sunteți proaspăt căsătoriți? Nu-i rău deloc.
Dacă eram tânăr, așa mi-aș fi petrecut luna de miere. Făcând autostopul.
Da, domnule.
Nu ți-e teamă că-ți inflamezi o amigdală?
Amigdală? Eu? Nu.
Eu să-mi inflamez o amigdală? "Amigdalele mele nu se vor inflama"
Bine, las-o baltă.
"Întoarce"
Ce ziceți de niște mâncare?
- Cred că ar fi minunat. - Nu, mulțumim, nu ne e foame.
Înțeleg. Vouă, îndrăgostiților, nu vă e niciodată foame.
Nu.
"Tinerii îndrăgostiți"
"Sunt foarte rar înfometați"
"Tinerii îndrăgostiți sunt foarte rar înfometați"
Ce aveai de gând? Să-l faci pe individul ăla să-ți dea de mâncare?
Bineînțeles că da. Fără glumă, îmi e foame.
Mănâncă un morcov.
Nu.
Mă duc să-l rog.
Du-te și îți voi rupe gâtul.
Haide, să ne dezmorțim puțin picioarele.
Îmi pare rău...
Nu e nimic.
Hei! Întoarce-te!
Mi-ai luat valiza!
Ce ți s-a întâmplat? Mi-am făcut griji.
- Urcă. - Uită-te la fața ta! Ești tăiat!
Ei, ce s-a întâmplat?
Un hoț. Ia oameni cu mașina și fuge cu lucrurile lor. Ce tâlhar
Cum ai luat mașina?
I-am învinețit un ochi și a trebuit să-l leg de un copac.
Nu cred că a rămas multă benzină în ea.
Trebuie să facem rost de alta.
Caută prin buzunarele de la vesta aia.
Ar trebui să ajungă pentru 40 litri.
Nu m-am răzgândit, Westley. Vreau să înțelegi bine.
Nu-mi place de tine. Niciodată nu mi-a plăcut și nici n-o să-mi placă.
Acum e destul de clar, nu-i așa?
Ai fost destul de elocvent amenințând cu anularea.
Nu m-a procupat asta câtuși de puțin.
Ellie și cu mine ne-am căsătorit fiindcă ne iubim.
A dovedit-o. În ce mă privește, nu va fi nici o anulare.
Înțeleg. Ai pus mâna pe ceva bun și n-ai de gând să-l lași să-ți scape.
Bine, ai câștigat. Probabil va trebui să mă obișnuiesc cu tine.
Recunosc, trebuie să cedez, dar numai pentru că sunt îngrijorat.
Dacă nu o găsesc repede, o voi lua razna.
Aș fi putut fi de folos dacă nu mă împiedicai.
Dacă n-aș fi fost urmărit atât de...
Știu, știu. Dar poți fi și acum de folos. Camera de acolo e plină cu reporteri.
Aș vrea ca acum să faci tu o declarație.
Spune că am discutat și am ajuns la o înțelegere
și că dacă se întoarce nu mă voi împotrivi căsătoriei voastre.
"ANDREWS ÎȘI RETRAGE OBIECȚIILE"
"Magnatul și aviatorul reconciliați"
"Totul s-a rezolvat. Vino acasă, draga mea, spune Westley"
- În regulă? - Da, e în regulă.
Bine.
Sper că dvs. și soția veți petrece o săptămână plăcută la noi.
Așa sper și eu. Mulțumesc. Noapte bună.
- Totul e în regulă. - Ai reușit?
Da. Până la urmă a acceptat să ne dea o cameră.
Dar banii?
L-am aburit. Crede că vom sta o săptămână.
Trebuie să-mi vină o idee până mâine dimineață.
Grozav.
Da? Mă bucur că gândești așa.
Dacă mă întrebi pe mine, eu cred că e o tâmpenie.
Ți-am spus că n-are niciun rost să rămânem aici.
Putem ajunge la New York în trei ore.
Credeam că te grăbești să te întorci.
Doar n-o să ne întoarcem la 3 dimineața?
Toată lumea ar fi adormită.
Bine. Căsuța nr. 6.
Iată, iar te încrezi orbește în oameni. De câte ori nu ți-am spus...
Dar pare să fie un tânăr simpatic și cinstit, mamă.
Suntem pe ultima sută de metri.
Mâine dimineață vei fi în brațele soțului tău.
Mda.
Vei avea o poveste nemaiauzită, nu-i așa?
Da. Nu-i rău.
Mulțam.
Cu siguranță am fost mai isteți decât tatăl tău.
Cred că ar trebui să fii fericită.
Te voi revedea în New York?
Nu.
De ce nu?
Nu obișnuiesc să umblu cu femei măritate.
Nu e nimic rău în a ne vizita.
Nu mă interesează.
Nu te voi mai întâlni niciodată?
La ce bun să mă întâlnești? Mi-am făcut datoria!
Te-am adus înapoi lui King Westley. Asta ai vrut, nu-i așa?
Ai fost îndrăgostit vreodată, Peter?
Eu?
Da.
Nu te-ai gândit la asta niciodată?
Mie mi se pare că ai putea face o fată foarte fericită.
Sigur că da, m-am gândit la asta. Cine n-a făcut-o?
Dacă aș cunoaște fata potrivită.
Dar unde s-o găsești?...
O persoană reală, în carne și oase...
Nu mai există așa ceva în zilele noastre.
Dacă m-am gândit la așa ceva?...
Ba chiar am fost destul de idiot să-mi fac și planuri.
Odată am văzut o insulă în Pacific.
Mă gândesc mereu la ea de atunci.
Acolo mi-ar plăcea să o duc.
Ar trebui să fie genul de fată...
care să se arunce cu mine în valuri și să-i placă la fel de mult ca și mie.
Știi Serile în care tu, luna și apa devin un tot.
Și simți că faci parte din ceva important și minunat.
E singurul loc unde merită să trăiești.
Stelele sunt atât de aproape, încât ai senzația că le poți culege cu mâna.
Firește că m-am gândit adesea.
Ah, dacă aș găsi o fată care să râvnească la așa ceva...
Ia-mă cu tine, Peter. Du-mă pe insula ta.
Vreau să fac toate lucrurile despre care ai vorbit.
Mai bine te-ai întoarce în patul tău.
Te iubesc. Nimic altceva nu contează. Putem să fugim.
Totul se va aranja de la sine. Te rog, Peter...
Nu te pot pierde tocmai acum.
N-aș putea trăi fără tine.
Mai bine te-ai întoarce în patul tău.
Iartă-mă.
Chiar ai vorbit serios? Ai veni cu mine?
Nu cer decât destulă benzină pentru a ajunge în New York.
Valiza asta valorează 25 de dolari.
Da, dar am deja una. Am primit-o de Crăciun...
Uite ce voi face. Când mă voi întoarce mâine dimineață...
o voi răscumpăra de la tine cu 10 dolari în plus.
- Ce zici? - Nu am pălărie.
- Ce? - Nu am pălărie.
Păi, acum ai una. Haide, umple-o.
Unde ai fost în tot acest timp? Toată lumea a întrebat de tine.
Adu-mi ceva de băut. Să nu mă deranjeze nimeni o jumătate de oră.
Sigur, șefu.
Bună, Agnes.
- Nu intra acolo. Te va împușca pe loc. - Chiar îmi era dor să fiu împușcat.
- Ieși afară! Afară! - Ascultă, Joe.
Nu mă lua cu "Joe".
În regulă, Joe. Ascultă.
Știi bine că te-am plăcut mereu.
De câte ori am mirosit ceva, de câte ori am avut un subiect bun
am venit cu el la tine, nu-i așa? Am un subiect și acum.
Telegramele pe care ți le-am trimis n-au fost păcăleală. E lovitura anului.
- Îți ofer subiectul ție, Joe. - Te referi la fiica lui Andrews?
Exact. Am scris tot, gata de tipar. Nu vreau decât 1000 de dolari.
1000 de dolari? Pleacă de-aici până nu...
Nu te enerva. Trebuie să faci asta pentru mine.
Îmi trebuie 1000 de dolari și îmi trebuie repede. Sunt în rahat.
Ce vrei să faci cu 1000 de dolari?
Să dărâm zidurile din Jerichon.
- Ce? - Las-o baltă.
Ce-ai spune dacă Ellen Andrews ar rupe logodna?
- Se va mărita cu altcineva. - Ești băut.
Ai da 1000 de dolari pentru o asemenea poveste?
- Da, dacă ar fi adevărată. - Știu totul, Joe.
- Cu cine se va mărita? - Cu mine, Joe.
- Cu tine? - Da.
Acum știu sigur că ești băut. Mă duc acasă. Nu mă mai bate la cap.
Oh, pentru Dumnezeu! Încetează o clipă să mai fii redactor-șef.
Ascultă. Ne știm de multă vreme. Trebuie să știi când vorbesc serios.
E cât se poate de adevărat. Am întâlnit-o în autobuzul dinspre Miami.
N-am scăpat-o din ochi un minut. O iubesc, Joe.
Trebuie să-mi aduci banii acum. Orice minut contează.
Mă așteaptă undeva la intrarea în Philadelphia.
Trebuie să mă întorc repede, înțelegi? Nici măcar nu știe că am plecat.
Nu poți cere o fată în căsătorie fără un chior în buzunar, nu?
Ce subiect. În drum spre soțul ei, Ellen Andrews...
Exact.
Dă-mi să văd asta puțin.
Zeke!
Ți-am spus ți-am spus că nu e de încredere. A plecat.
Cine?
Individul care urma să stea o săptămână. A fugit și a luat și mașina cu el.
N-am fi aflat decât mâine dimineață dacă nu trebuia să iau laxativul.
Hai, scoală-te, nu sta acolo. Să facem ceva.
Nu putem face nimic dacă a dispărut.
Vezi? Au plecat.
Așa s-ar zice Ce-i asta?
Mamă! Uite femeia.
- Ce se întâmplă? - Unde ți-e soțul, drăguță?
- Soțul? - Da, dacă este soțul tău.
- Nu e aici? - Nu. Și nici mașina.
Ai bani?
- Nu. - Atunci trebuie să pleci!
Da, trebuie să pleci.
Vă rog, pot folosi telefonul dvs.? Trebuie să sun la New York.
Nu mă mai păcălești cu niciun telefon.
Du-te la biroul șerifului, 4-500 metri mai jos. Să te ajute el.
Și să nu mai calci pe aici. E un loc respectabil.
- Mulțumesc, mi-ai salvat viața. - Bine. Drum bun și succes.
Pa pa. Ești o frumusețe. Toate femeile sunt frumoase.
Pe onoarea mea, a rămas cel mai bun jurnalist dintre toți.
Dă-mi-l pe Hank, repede. Ce poveste, ce poveste!!
Oprește imediat ediția.
Refaci prima pagină. Avem o știre nouă.
Trimite niște redactori. Hank, ascultă. Nu faci nimic.
Am un subiect care îți va ridica părul în cap.
Stai puțin. Nu mă bate la cap, sunt ocupat.
Agnes, trimite-l pe Mike aici! Găsește-mi toate pozele cu fata lui Andrews.
Și încă un lucru. Scoală-l pe Haley. Vreau un desen cât mai repede.
Să-l înfățișeze pe Westley, așteptând la biserică...
cu lacrimi în ochi. Mireasa încă n-a apărut.
Bătrânul Andrews se prăpădește de râs.
Știi tu, să exagereze totul. Grăbește-te. Da. Ce e?
Ellen Andrews? Ai înnebunit.
Nu, nu sunt. L-a sunat pe taică-său dintr-un parc auto ca să o ia de acolo.
Se duce cu escortă de la poliție și merge și Westley.
Da, a călătorit cu autobuzul.
Când a aflat că taică-său și cu Westley s-au împăcat, a sunat.
Bine, ia o mașină și nu-i pierde din ochi. Dă-mi-l din nou pe Hank.
Agnes, cheamă un doctor, o să am o criză de nervi.
Hank, uită ce ți-am spus adineauri. Am un coșmar, nimic mai mult.
Agnes, sună la poliție. Spune-le să-l caute pe Peter Warne.
Dă alarmă generală. Vreau să fie arestat ticălosul ăla.
Ne-ai chemat?
Schimbați prima pagină! Ellen Andrews tocmai și-a sunat tatăl.
Se întoarce acasă. Imediat ce a aflat că bătrânul nu se mai împotrivește
s-a predat. Anunță-i pe toți!
Joacă tare, ca în liga superioară! "Dragostea triumfă". Hai, la treabă!
Bine.
Haide, iubito, mai repede. Trebuie să ajungem până nu se trezește.
Nu poți conduce mai repede?
"Tinerilor îndrăgostiți nu le e niciodată foame"
Haide, iubito. Avem până și escortă de la poliție.
Haide, frumoaso. Nu-i lăsa să ne facă de râs.
Gata, haideți. Înapoi. Faceți loc.
Hai, înapoi.
Ce ziceți de-o fotografie pentru ziar, dle Andrews?
Așteptați până ajunge acasă. Mai târziu, băieți, mai târziu.
"Plutește prin văzduh cu multă ușurință "
"Îndrăznețul tânăr de la trapez"
Ia chestia aia din drum!
Ține-ți poantele pentru tine, îl luăm imediat.
Hei, tembelule!
ELLEN ANDREWS DIN NOU ACASĂ
"MĂ BUCUR SĂ FIU ACASĂ" SPUNE ELLEN
DRAGOSTEA TRIUMFĂ
ANDREWS INSISTĂ PENTRU O CEREMONIE ADEVĂRATĂ
DRAGOSTEA TRIUMFĂ DIN NOU!
Ellen Andrews se va mărita din nou cu Westley.
Gordon nu e aici.
Când se întoarce, dă-i asta. Spune-i că a fost doar o glumă.
- Ce adunătură de incapabili... - Tocmai a trecut Peter pe aici.
- Ce? - A lăsat banii ăștia.
- A spus că a fost doar o glumă. - Unde e?
- Uite-l. - Hei, Pete!
Bună. Regret, a fost doar o glumă. M-am gândit să mă distrez puțin pe seama ta.
Da, chiar că m-ai păcălit o vreme.
- N-ar fi fost o poveste rea. - Nu, dimpotrivă.
Dar așa merg lucrurile. Crezi că ai o poveste grozavă...
și apoi apare ceva și strică finalul. Și iată-ne aici.
Da. Și eu unde mă aflu?
Când te trezești, vino să vorbim.
Mulțam.
ELLEN ANDREWS SE CĂSĂTOREȘTE DIN NOU ASTĂZI
TATĂL IARTĂ FUGA
"Insistă pentru căsătorie cu acte"
"Mirele va sosi la nuntă cu giroplanul"
Ellie?
Bună, tată.
Am bătut de câteva ori.
Îmi pare rău. Probabil visam cu ochii deschiși.
Totul e pregătit. E o agitație de nedescris.
Grozavă cascadorie va face King.
Cascadorie?
Da, va ateriza pe peluză într-un giroplan.
Da, am auzit.
Personal, și eu cred că e o tâmpenie.
Ești adorabilă, copila mea.
Îți place rochia?
Ellie?
A , rochia. Da, e frumoasă, nu-i așa?
Ce te roade, copila mea?
Ce e în neregulă?
Nimic.
Te-ai răzgândit în privința lui King?
Oh, nu.
Pentru că dacă te-ai răzgândit, nu e prea târziu. Știi ce cred eu despre el.
M-ai speriat așa de tare când ai dispărut.
Știi, nu mai am inima de altădată.
Îmi pare rău, tată. Nu ți-aș face rău pentru nimic în lume. Știi bine.
Ce te roade, copilă?
Nu ești fericită?
Știam eu.
Știam că te apasă ceva.
Gata, liniștește-te.
Ce s-a întâmplat?
Te-ai îndrăgostit de altcineva, din întâmplare?
Asta e?
Nu te-am mai văzut plângând de când erai un bebeluș.
Trebuie să fie ceva serios.
Unde l-ai întâlnit?
Pe drum.
Nu-mi spune că te-ai îndrăgostit de șoferul autobuzului!?...
Oh, nu.
Cine e?
Nu știu prea multe despre el.
Doar că îl iubesc.
Dacă e atât de serios, vom muta cerul și pământul ca să...
Nu, nu are rost. Mă disprețuiește.
Ei, fugi de-aici
Da, așa e. Disprețuiește totul la mine.
Spune că sunt răsfățată și egoistă și alintată și complet nesinceră.
E ridicol.
Și nici despre tine nu are o părere prea bună.
Păi, eu...
Dă vina pe tine pentru că am ajuns așa.
Spune că mi-ai dat o educație stupidă.
Iată omul ideal de care să te îndrăgostești.
E minunat.
Atunci ce vom face? Unde e?
- Nu știu. - Aș vrea să vorbesc cu el.
N-ar servi la nimic. Practic m-am aruncat la picioarele lui.
În situația asta, nu crezi că ar fi mai bine să anulăm totul?
Nu, voi merge până la capăt.
Dar e o tâmpenie, având în vedere ce simți pentru el.
Nu, nu contează. Nu vreau să mai stârnesc alte probleme.
N-am făcut altceva până acum.
Ți-am făcut viața imposibilă. Și pe a mea la fel.
Am obosit, tată, să mă tot învârt în cerc.
Are dreptate, asta am făcut de când mă știu.
Trebuie să mă potolesc.
Nu contează cum, unde, sau cu cine.
Te-ai schimbat, Ellie.
Nu-l pot lăsa baltă pe King acum. Vom apărea toți niște caraghioși.
Oricum, ce mai contează?
Nu-l voi mai vedea niciodată pe Peter.
Așa îl cheamă?
Peter Warne.
- De ce, îl cunoști? - Nu.
Tată, nu cumva ai auzit de el?
- Nu fi prostuță, cum să... - Te rog, ce e asta?
"Dragă domnule, aș vrea să discutăm o chestiune financiară"
"în legătură cu fiica dvs." Peter Warne
Bănuiesc că numai asta l-a interesat la mine, nu-i așa?
- Recompensa. - Îmi pare rău că ai citit-o.
- Te vei duce să-l vezi? - Presupun că da.
Sigur. Plătește-l. Merită. A făcut o treabă excelentă.
M-a distrat așa de bine tot drumul Merită fiecare bănuț pe care îl va primi.
Mulțumesc, Mary. Exact ce îmi trebuia.
Dl. Westley urcă încoace.
Bine, lasă-l să intre.
Eu plec.
Iată-l și pe mire în persoană. Ai venit la țanc, King.
Ce faci, Ellie?
Ești fericită?
Fericită? De ce n-aș fi?
Hai să bem.
Acum mă bazez pe tine. Vreau să avem o viață plină de surprize.
Să nu ne oprim niciodată, vrei? Niciun moment de pauză.
Ne vom urca în carusel și nu vom mai coborî niciodată.
- Promite-mi că nu mă lași să cobor. - Cum zici tu, iubito. Promit.
Da. Cine?
De ce nu ne putem vedea în biroul dvs.?
Plec la Washington deseară. S-ar putea să lipsesc câteva săptămâni.
Mă gândeam că poate vreți să punem totul la punct.
Da, dar nu-mi place ideea să mă amestec în festivitățile dvs.
Fie vorba între noi, comediile astea îmi fac greață.
Nu trebuie să vă întâlniți cu nimeni. Veniți direct în biroul meu.
Nu, nu. De ce aș vrea...
Hei, stați puțin. Poate voi veni până la urmă. Da.
Mi-ar plăcea să văd ce e cu circul ăsta al dvs.
Vreau să văd cum arată dragostea când e triumfătoare.
N-am mai râs zdravăn de-o săptămână.
Dl. Warne?
Mda.
- Luați loc. - Mulțam.
Nu mă așteptam să primesc biletul dvs. Fiica mea nu mi-a spus nimic...
despre dvs. Despre cum ați ajutat-o.
E tipic pentru fiica dvs. Crede că i se cuvine totul de-a gata.
De ce crede că am târât-o după mine tocmai din Miami? Din plăcere?
Ea crede că aveți dreptul la tot ce doriți.
Serios? Nu-i drăguț din partea ei? Dvs. credeți contrariul, presupun.
Păi, nu știu. Va trebui să văd pe ce vă întemeiați cererile.
Bănuiesc că aveți o justificare.
Dacă n-aș avea, n-aș fi aici. Am notat aici totul.
"Portmoneu, 8.60 $. Pardesiu, 15 $."
"Valiză, 7.50$. Pălărie, 4$."
"Trei cămăși, 4.50 $. Total, 39.60 $."
"Toate obiectele de mai sus le-am vândut pentru a cumpăra benzină."
Am mai vândut și niște niște pantaloni scurți și șosete.
Nu le mai pun la socoteală.
- Da, văd. - Ce e? Nu e destul de ieftin?
O călătorie ca asta v-ar fi costat pe dvs. 1.000 $, poate chiar mai mult.
Acum hai să clarificăm. Vreți 39,60 $ pe lângă cei 10.000 $?
Ce 10.000?
Recompensa.
A zis cineva ceva de vreo recompensă?
Mă tem că nu pricep prea bine. Am presupus că...
Uite ce: nu vreau decât 39.60 $. Dacă îmi dați un cec, am tăiat-o din locul ăsta.
Îmi produce amețeală.
- Ești un tip ciudat. - Da? Discutăm despre asta altădată.
Un om normal ar fi cerut recompensa.
V-a luat cineva drept fraier vreodată?
E o problemă de principii. Ceva ce probabil n-ați putea înțelege.
Când cineva mă ia în balon, n-am de gând să-i plătesc călătoria.
Ați fost luat în balon?
Da. Cu tot tacâmul. Prin urmare cum rămâne cu cecul? Îl iau?
- Desigur. - Mulțam.
Poftim.
Mulțumesc.
Vă supărați dacă vă pun o întrebare, fără ocolișuri?
O iubiți pe fiica mea?
Orice tip îndrăgostit de fiica dvs. ar trebui examinat la cap.
E un răspuns evaziv.
Și-a ales partenerul ideal, King Westley. Plictiseala secolului.
Ei i-ar trebui un tip care să-i tragă o mamă de bătaie pe zi, fie că merită sau nu.
Dacă ați fi fost mai înțelept, ați fi făcut-o singur de mult.
O iubești?
Un om normal n-ar putea trăi lângă ea fără să o ia razna.
Pentru mine nu reprezintă nimic.
Am pus o întrebare simplă! O iubești?
Da! Și nu mi-o luați în nume de rău! Și eu sunt un pic cam țicnit!
Să bem pentru carusel.
Perfect. Acum arăți natural.
- Sper că ți-ai primit banii. - Fii sigură de asta.
- Felicitări. - Mulțam. La fel și ție.
Stai prin preajmă și profită de ambianță. Te vei distra copios.
Mi-ar plăcea, dar am stomacul slab.
- Am avut o lungă conversație cu el. - Nu mă privește.
Stai puțin, Ellie.
Nu vreau să mai aud nimic despre el.
Haideți, dragilor. A sosit King Westley.
Uite-i că vin, băieți. Dați drumul.
Ești o fraieră că vrei să continui cu chestia asta.
Îndividul ăla, Warne, e de treabă.
N-a vrut recompensa. N-a vrut decât 39 dolari și 60 de cenți.
Adică atât cât a cheltuit cu tine. A spus că e o problemă de principii.
L-ai luat în balon.
Te iubește, Ellie. Mi-a spus mie.
Doar nu-ți dorești să te măriți cu un nătărău ca Westley.
Îl pot cumpăra cu un pumn de aur.
Și poți face un bătrân fericit.
Și nici ție nu-ți va fi prea rău.
Dacă te răzgândești, te așteaptă mașina la poarta din spate.
Dragi iubiți, ne-am adunat aici în fața lui Dumnezeu...
și în fața acestei mulțimi, pentru a uni acest bărbat și această femeie...
în sfânta căsătorie.
Dacă are cineva obiecții întemeiate cu privire la această uniune
să vorbească acum, sau să tacă odată pentru totdeauna.
King, vrei să iei în căsătorie pe femeia aceasta pentru tot restul vieții?
Da.
Ellen, vrei să iei în căsătorie pe bărbatul acesta...
pentru tot restul vieții voastre?
Ellen!
Ellie!
Ce s-a întâmplat?
Nu am nici cea mai mică idee.
Nu vreau să vorbesc cu tine. Nu vreau să vorbesc cu nimeni.
Nu vreau să văd pe nimeni.
Dar e King Wesley la telefon.
Bună, dragul meu cât-pe-aci-ginere.
Ți-am trimis un cec de 100.000 $.
Ai avut o idee strălucită să nu contești anularea căsătoriei, Westley.
E destul, nu-i așa? Păi ar trebui să fie.
Nu mă plâng, nu. Nici vorbă. A fost un târg ieftin.
Să nu cazi de la vreo fereastră!
Încă o telegramă de la Peter. Sunt în Glen Falls, Michigan.
"Ce mai împiedică anularea, molâule?"
"Zidurile din Ierihon se dărâmă."
Trimite-le imediat o telegramă. Spune doar "N-au decât să se dărâme."
- Curios cuplu, nu-i așa? - Mda.
Dacă mă întrebi pe mine, nu cred că sunt căsătoriți.
Ba sunt căsătoriți. Tocmai am văzut certificatul.
M-au pus să le dau o sfoară și o pătură, pe o noapte ca asta.
Ce naiba or face cu ele?
Al naibii să fiu dacă știu. Eu tocmai le-am dus o trompetă.
O trompetă?
O jucărie. M-au trimis la magazin să o cumpăr.
La ce naiba le trebuie o trompetă?
Nu știu.